Един "провален" уикенд.
Модератори: mitaka7, Общи модератори
6 мнения
• Страница 1 от 1
- Един
-
Вече кара БМВ
-
- Мнения: 1187
- Регистриран на: 18.10.2002
- Местоположение: Козлодуй
- Кара: Двуглава ламя.
Един "провален" уикенд.
За този уикенд имах планове направени отдавна, които се провалиха буквално в последния момент. Наложи се спешно да правя нови. По-надолу смятам да ви запозная с това което ми роди главата в рамикте на 48 часа планиране.Всичко написано по-долу е смесица между действителни събития и художествена измислица.
Петък, 17-ти юни, 2016-та. След работа.
Навън е 36 градуса, усеща се като 40+. Чакам да стане 19:00 и се надявам да се появи поне малък повей. Междувременно проверявам за пореден пък всички резервации, винетките и наличноста в банковата сметка. За пореден пък всичко е наред. Става 18:45 и решаввам че е време. Натоварвам багажа и потеглям. Чакат ме два и половина километра. Пристигам без проблеми, паркирам и влизам в заведението. Първи съм. Напоследък колегите почти редовно закъсняват за седмичните сбирки. Един по един започват да пристигат и ме гледат като изкопаемо - обикновено пия бира, и то не на само една, а днес съм на кафенце и минерална водичка. На въпросите дали не съм болен, се измъквам с неясни обяснения, че ще пътувам.
Сбирката мина както винаги - предимно в шеги и закачки, но дали заради жегата, дали заради европейското по футбол се разотидохме рано-рано - нямаше 22:00. Ами сега? Рано ми е да потеглям - до Видин са 100 километра, а винетката за Румъния е от 00:00 в събота. Започвам да съжалявам, че не използвах тези няколко часа да поспя. Прибрах се до вкъщи, взех поредния за деня душ и в 22:40 бях готов за път. Този път вече ме очакваха малко повече от 2 километра. Около 1400. Козлодуй - Мюнхен.
Събота.
По пътя за Видин попаднах на колона тирове и понеже не ми се правеха рисковани изпреварвания се забавих. Пристигнах на безниностанцията на Петрол точно в 00:00 и естествено трябваше да изчакам ежедневния отчет. Заредих догоре - за БМВ-то 60 литра нафта и 5 литра течност за чистачки, за мен кафе и кола. Изпробвах и новата карта за отстъпка - както и беше обещано - 6 ст./литър. По това време нямаше много мераклии за влизане в Румъния и минах границата за около 3 минути. После стана трудно - от една страна път като слънце - карай с двеста ско искаш, от друга - села през 5-6 километра. Изработих си стратегия - ако застигнех камион малко преди населено място не го изпреварвах се лепвах зад него (особено ако видех турска регистрация). И така около 260-270 километра. След Lugoj започна магистрала - едни 1000 скучни километра със 135км/ч до Залцбург.
Запомних един момент - последната бензиностанция в Унгария преди влизане в Австрия. Според предварителното проучване цената на дизела в Австрия се очакваше да е с 0.2-0.25 евро по-висока. Спрях, допълних резервоара, взех и австрийска винетка. Човека на касата ме пита как ще плащам, казах му с карта. Дадох му картата, той ми подаде ПОС-терминала да въведа пин и гледам сума над 33000 форинта (над 100 евро). Питам какво става, той ми обяснява 25000 форинта гориво и 9000 форинта винетка. Обяснявам му че 9000 форинта за винетка, която струва 8.80 евро няма да платя. Ако не бях обърнал внимание, щях да се сдобия с винетка на цена около 30-35 евро.
И така по обяд вече бях в околностите на Залцбург и с нетърпение очаквах влизането в Германия и аутобан А8. Вече ми беше писнало да карам със 135км/ч. Най-накрая бях на аутобана, но вместо да раздам всичката газ се наложи още 15 километра да пълзя с 60км/ч задади ремонт. После имаше и задръстване, още ремонти, още задръстване... А вече ми се спеше страшно много и само дневната светлина наоколо ме спасяваше от заспиване. Малко след влизането в Мюнхен минах през тунел. Как съм се озовал от най-лява в най-дясна лента - не помня. Започнах да си бия шамари за да се държа буден. За щастие излязох от тунела без да предизвикам ПТП и пред мен видях целта на цялата тази нощна одисея - BMW Welt. За миг, като с вълшебна пръчица цялата умора изчезна и се чувствах изпълнен с енергия.
Продължението следва.
Петък, 17-ти юни, 2016-та. След работа.
Навън е 36 градуса, усеща се като 40+. Чакам да стане 19:00 и се надявам да се появи поне малък повей. Междувременно проверявам за пореден пък всички резервации, винетките и наличноста в банковата сметка. За пореден пък всичко е наред. Става 18:45 и решаввам че е време. Натоварвам багажа и потеглям. Чакат ме два и половина километра. Пристигам без проблеми, паркирам и влизам в заведението. Първи съм. Напоследък колегите почти редовно закъсняват за седмичните сбирки. Един по един започват да пристигат и ме гледат като изкопаемо - обикновено пия бира, и то не на само една, а днес съм на кафенце и минерална водичка. На въпросите дали не съм болен, се измъквам с неясни обяснения, че ще пътувам.
Сбирката мина както винаги - предимно в шеги и закачки, но дали заради жегата, дали заради европейското по футбол се разотидохме рано-рано - нямаше 22:00. Ами сега? Рано ми е да потеглям - до Видин са 100 километра, а винетката за Румъния е от 00:00 в събота. Започвам да съжалявам, че не използвах тези няколко часа да поспя. Прибрах се до вкъщи, взех поредния за деня душ и в 22:40 бях готов за път. Този път вече ме очакваха малко повече от 2 километра. Около 1400. Козлодуй - Мюнхен.
Събота.
По пътя за Видин попаднах на колона тирове и понеже не ми се правеха рисковани изпреварвания се забавих. Пристигнах на безниностанцията на Петрол точно в 00:00 и естествено трябваше да изчакам ежедневния отчет. Заредих догоре - за БМВ-то 60 литра нафта и 5 литра течност за чистачки, за мен кафе и кола. Изпробвах и новата карта за отстъпка - както и беше обещано - 6 ст./литър. По това време нямаше много мераклии за влизане в Румъния и минах границата за около 3 минути. После стана трудно - от една страна път като слънце - карай с двеста ско искаш, от друга - села през 5-6 километра. Изработих си стратегия - ако застигнех камион малко преди населено място не го изпреварвах се лепвах зад него (особено ако видех турска регистрация). И така около 260-270 километра. След Lugoj започна магистрала - едни 1000 скучни километра със 135км/ч до Залцбург.
Запомних един момент - последната бензиностанция в Унгария преди влизане в Австрия. Според предварителното проучване цената на дизела в Австрия се очакваше да е с 0.2-0.25 евро по-висока. Спрях, допълних резервоара, взех и австрийска винетка. Човека на касата ме пита как ще плащам, казах му с карта. Дадох му картата, той ми подаде ПОС-терминала да въведа пин и гледам сума над 33000 форинта (над 100 евро). Питам какво става, той ми обяснява 25000 форинта гориво и 9000 форинта винетка. Обяснявам му че 9000 форинта за винетка, която струва 8.80 евро няма да платя. Ако не бях обърнал внимание, щях да се сдобия с винетка на цена около 30-35 евро.
И така по обяд вече бях в околностите на Залцбург и с нетърпение очаквах влизането в Германия и аутобан А8. Вече ми беше писнало да карам със 135км/ч. Най-накрая бях на аутобана, но вместо да раздам всичката газ се наложи още 15 километра да пълзя с 60км/ч задади ремонт. После имаше и задръстване, още ремонти, още задръстване... А вече ми се спеше страшно много и само дневната светлина наоколо ме спасяваше от заспиване. Малко след влизането в Мюнхен минах през тунел. Как съм се озовал от най-лява в най-дясна лента - не помня. Започнах да си бия шамари за да се държа буден. За щастие излязох от тунела без да предизвикам ПТП и пред мен видях целта на цялата тази нощна одисея - BMW Welt. За миг, като с вълшебна пръчица цялата умора изчезна и се чувствах изпълнен с енергия.
Продължението следва.
Преди да монтирате нещо "спортно" на автомобила си, поинтересувайте се поне за какъв спорт е.
Re: Един "провален" уикенд.
Къде е продължението
че се зачетох и ми стана интересно
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
Да е жива и здрава химията
Стероидите помагат...
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
- Един
-
Вече кара БМВ
-
- Мнения: 1187
- Регистриран на: 18.10.2002
- Местоположение: Козлодуй
- Кара: Двуглава ламя.
Re: Един "провален" уикенд.
JOGI написа:ами може би на връщане вече е заспал
Споко, не съм заспивал и на връщане. Продължавам.
Наврях се някак в подземния паркинг, набързо обиколих BMWWelt и BMW Museum (за има няма 4-5 часа) и към хотела. Настаних се, метнах един бърз душ и слязох да търся бира. Намерих лоби бара и от приказка на приказка с бармана се оказа, че e бил на екскурзия в България. Около час си говорихме за казани, домашни ракии, шопски салати и подобни. Препоръча ми да ида на Октоберфест и да пробвам местните бири - всяка година правели уникални рецепти. После хапнах и се прибрах в стаята да видя как вървят 24-те часа на Льо Ман. Както оставаха 20 часа и нещо до финала, мигнах веднъж и оставаха по малко от 10 часа.
Душ, закуска, освобождаване на стаята, два-три светофара и съм на 8ми аутобан. Четири ленти в посока, почти никакъв трафик и няма ограничение. Когато ГПС-а показва 267км/ч четирите ленти изглежат доста тесни. Колата (май) можеше и още малко, но реших да се кротна и забих темпомата на 180. По едно време настигнах групичка БМВ-та, които се движеха в колона с около 130-140. Най-отзад Е30 М3, пред него Е30 М3... преброих 9. Пуснах ги отпред и се залепих малко зад тях, с идеята ако спрат някъде да спра и аз. Уви, не спряха, а се отклониха по 7-ми аутобан. Аз продължих по 8-ми. В неделя, между 8 и 9 сутринта минах Шутгарт и Карлсруе без да попадна в задръстване. И така около 9 и половина бях на Хокенхайм.
Да, ама нямах работа там, а хванах 61-ви аутобан в посока към Кобленц. По едно време кака Минка (така и викам - съкратено от Гармин) ми вика да слизам от аутобана. Гледам - до моя изход още 80 километра и я игнорирам. Три километра по натам - тапа. Чак сега загрях че това е Германия и трафик информацията е точна, а не като в България. Накратко - някакъв тираджия заспал и се качил на мантинелите. Час и половина на място, докато го извлекат и пуснат движението. Докато стигнах дестинацията за деня - Нюрбургринг нямаше повече премеждия. Купих си билетче за 6 обиколки и се наредих на опашката. Кола след кола - дойде и моят ред.
Продължението следва.
Преди да монтирате нещо "спортно" на автомобила си, поинтересувайте се поне за какъв спорт е.
- Kroki
- Дон Кроки
-
- Мнения: 3908
- Регистриран на: 14.01.2009
- Местоположение: София
- Пол: Мъж
- Кара: и се усмихва :)
- Мечтае да кара: със сина ми :)
- Детайли за колата: С всички възможни екстри.
Re: Един "провален" уикенд.
Хайде де... ![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
You're safer in the race car than you are in cars going to and from the track. - Mario Andretti
`91 E30 318i `93 Е36 325td `06 E46 320d `12 F800ST `07 E61 LCI 525d
`91 E30 318i `93 Е36 325td `06 E46 320d `12 F800ST `07 E61 LCI 525d
drago_pavlov написа:Аз светкам само ако има някаква опасност. За патруки неКакто аз си плащам актовете, така ще си ги плащат и другите
6 мнения
• Страница 1 от 1
Кой е на линия
Потребители разглеждащи този форум: 0 регистрирани